Jeg er lei meg for at jeg må si dette, men...
På grunn av triste og uforutsette hendelser, -
- som naturligvis ikke er min feil.
Will-stakkaren ble vervet til Davy Jones mannskap.
Davy Jones?
Ikke prøv deg.
Den Flyende hollenderens kaptein?
- Du ser forferdelig ut. Hva gjør du her? - Du ansatte meg. Du valgte selv.
- Du lukter rart. - Jack.
- Alt jeg vil er å finne Will. - Jeg vet.
Sikker på det? Er det det du egentlig vil?
Naturligvis.
For jeg skulle tro at du mest av alt vil finne en måte å redde Will på.
- Du har en måte å gjøre det på? - Nåvel... Det finnes en kiste.
Av ukjent størrelse og opprinnelse.
Som inneholder Davy Jones fortsatt slående hjerte.
Kistens innehaver kan befale Jones til å gjøre hva man vil.
Inkludert å redde den modige William fra hans forferdelige øde.
Du tror vel ikke på ham?
Hvordan finner vi den?
Med denne. Mitt kompass er unikt.
Unikt? Med det mener du ødelagt?
Sant nok. Dette kompasset peker ikke mot nord.
Hvor peker den?
Den peker mot den tingen, du aller helst i hele verden vil ha.
Åh, Jack.
- Forteller du sannheten? - Hvert ord, min kjære.
Det du vil helst av alt her i denne verden, -
- er å finne Davy Jones kiste, ikke sant?
- Å redde Will! - Gjennom å finne Davy Jones kiste.
- Mr Gibbs! Vi har kursen. - Endelig!
Løsne fortøyningen, opp med ankeret, heis seilet!
Frøken Swann?
Velkommen til mannskapet, før dette kommandør!
Det er fint å kjenne til verdens form og sin plass der, ikke sant?
Jeg garanterer at disse ikke er nødvendige.
Jeg tok deg hit for at jeg tror at du er interessert i å vite hvor din datter er.
- Har du nyheter om henne? - Sist sett ved Tortuga, -
- derfra dro hun med den kjente sjørøveren Jack Sparrow, -
- og andre som rømmer fra rettferdigheten. - Rettferdigheten? Tror ikke det.
Inkludert den forrige eieren av dette sverdet, tror jeg.
Vårt skip har tatt opp jakten. Rettferdigheten skipes med kanoner, kniver -
- og andre skåningsløse metallforemål.
Jeg blir kvalm av tanken på den elendigheten de som er ombord kommer til å møte.
Hva vil du ha av meg?
Din rett som guvernør, deres innflytelse i London -
- og deres lojalitet til det østindiske handelskompaniet.
Til deg, mener du.
Skal jeg fjerne håndjernene?
Gjør hva du kan for min datter.
Som du ser, alle mann har sin pris.
Til og med det han aldri hadde trodd at han kunne selge.
Jeg venter her ti år.
Jeg høyner med ti år.
Overens.
Forstår du hvordan man spiller det?
Jeg forstår nok. Man bløffer i spillet.
I veddemålet inngår alle terninger, ikke bare ens egne.
- Hva spiller vi med? - Den eneste tingen vi har.
Tjenesteår.
- Kan alle i mannskapet utfordres? - Ja. Hvem som helst.
Jeg utfordrer Davy Jones.
Jeg godtar utfordringen.
- Innsats? - Min sjel, -
- Og tjeneste i en evighet. - Nei!
Mot hva?
Jeg vil ha denne.
- Hvordan vet du om nøkkelen? - Det hører ikke til i spillet.
Du kan ennå trekke deg.
- Hva er dette? - Jeg er med. Samme innsats.
Nei! Ikke gjør dette.
Terningene er kastet.
Jeg sier tre toere.
Ditt bud, kaptein.
Fire firere.
Fire femmere.
Seks treere.
Syv femmere.
Åtte femmere.
Velkommen til mannskapet.
Tolv femmere.
Tolv femmere? Kall meg en løgner, eller høyne.
Jeg sier også løgner!
Støvelreim-Bill, du er en løgner -
- og du vil tilbringe en evighet på dette skipet!
Mester Turner, du er fri til å gå i land.
Neste gang vi legger oss til en havn!
Din idiot! Hvorfor gjorde du det?
Jeg kunne ikke la deg tape.
Det var aldri et spørsmål om å vinne eller tape.
Nøkkelen.
Du ville bare vite hvor den fantes.
Kapteinen sa at jeg skulle befri deg.
Kapteinens ordere.
Her. Ta denne også. Gå i land og bli der.
Å dø på havet har alltid vært i mitt blod, jeg vil ikke at du skal gjøre det samme.
Det ødet hadde du ikke trengt å velge til deg selv.
Jeg gjorde det jeg var nødt til når jeg dro fra deg og ble pirat.
Men jeg ljugde hvis jeg sa at jeg ikke ville det.
Du skylder meg ingenting, Will. Gå nå.
De får vite at du hjalp meg.
Hva mer kan de gjøre meg nå?
Jeg tar denne med et løfte. Jeg skal finne en måte å bryte Jones makt over deg.
Jeg kommer ikke til å slutte for denne kniven gjennomborrer hans hjerte.
Jeg overgir deg ikke.
Det lover jeg.
Beckett?
De er undertegnede. Lord Cutler Beckett fra det østindiske handelskompaniet.
Will jobbet for Beckett, og han sa ikke et ord.
Beckett vil ha kompasset bare av en grunn.
Naturligvis.
- Han vil ha kisten. - Ja, han nevnte en kiste.
Hvis kompaniet kontrollerer kisten, så kontrollerer de havet.
- En forferdelig tanke, min kjære. - Og en dårlig ting!
Dårlig for alle som kaller seg pirater.
Det må komme mer fart fra disse seilene.
Får jeg spørre, hvor du fikk tak i disse?
- Via forhandling. - Vennlig?
Naturligvis ikke.
Will gjør en avtale som følger, men det er du som står er med prisen.
Fullstendig benåding og kaparbrevene til det østindiske handelskompaniet.
- Akkurat som om jeg kunne kjøpes med dem. - Jack, brevene. Gi dem tilbake.
Nei. Overtal meg.
Du vet at Will lærte meg å håndtere et sverd?
Som jeg sa. Overtal meg.
Det er rart.
Det var en tid da jeg skulle gitt hva som helst -
- for å se deg se sånn ut når du tenket på meg.
- Jeg forstår ikke hva du mener. - Jeg tror nok du vet det.
Ikke prøv deg. Jeg stoler på ham, det er alt.
Du har aldri lurt på hvordan din nye forlovede -
- havnet på Den flyvende hollender?
Rart å komme så langt med robåt på det åpne hav.
Dra bare så langt bort som mulig.
- Så fort som dere kan. - Hva rømmer vi fra?
Den kjolen, hvor fikk dere tak i den?
Den ble funnet på skipet. Mannskapet trodde det var en ånds uflakstegn.
- Idioti. - Ja, virkelig dumt.
Din bringte flaks. Ånden befalte oss i å gå i land på Tortuga, -
- og vi hadde en stor seier på markedet. - På svart handel, naturligvis.
- Noen i mannskapet ble igjen der? - Hvorfor spørr du?
- Kaptein! Skip i sikte. - Flagg?
Det har ingen flagg.
- Sjørøvere! - Eller enda verre.
Dette vil du se!
La ingen glatt lyd bli hørt!
La ingen se håpefylt opp mot skyene!
La denne dagen bli vår forbannelse, da vi vekket...
- Kraken! - Nei!
Du har dømt oss alle.
Det er Den flyvende hollenderen!
- Herregud, hva skjedde? - Vi seilet sikkert på et rev.
Sving bakover! Først mot styrbord, så hardt mot babord!
Kraken!
Her er den! Ta den, ta den!
Gutten er ikke her. Havet må ha tatt ham.
Jeg er havet.
Du trenger til til å skamme deg. Til arresten!
Og de overlevende?
Det er ingen overlevende.
Kisten er ikke lenger i sikkerhet. Legg kursen mot Isla Cruze.
- Vi må komme dit først. - Først?
Hvem tok ombord den tyven på mitt skip? Hvem fortalte han om nøkkelen?
Jack Sparrow.
- Du kommer fortsatt over på min side. - Du virker sikker på det.
Et ord, min kjære. Nyskjerrighet.
Du vil ha frihet. Gjøre hva du vil, fordi du vil gjøre det.
Virke meningsfullt selvstendig. Du vil vite hvordan det føles.
En dag kan du ikke motstå det.
Hvorfor fungerer ikke kompasset ditt?
Kompasset mitt fungerer fint.
Vi er fortsatt like, og det kommer fortsatt en tid hvor du kan bevise det.
- Gjennom å gjøre det rette. - Jeg elsker de stundene.
Jeg vinker til dem når de passerer.
Du får muligheten til å gjøre noe modig.
Når du gjør det, kommer du til å merke noe.
- At du er en bra mann. - Alle bevis peker på det motsatte.
Jeg stoler på deg.
- Vil du vite hvorfor? - Fortell.
Nyskjerrighet.
Du vil ha det.
En sjanse til å være beundret, å nyte av det.
Du kan ikke motstå det.
Du vil vite -
- hvordan det smaker.
Jeg vil vite hvordan det smaker.
Men som en anstendig mann jeg kjenner skulle du ikke sette meg -
- i en situasjon der min heder bespottes.
- Jeg er stolt av deg, Jack. - Land i sikte!
Jeg vil ha min sandboks.
- Du ror for fort. - Du ror for sakte.
- Jeg vil ikke at Kraken tar oss igjen. - Jeg sparer mine krefter til det.
Det er ingen Kraken likevel. Jeg har alltid hørt dem si Kraaken.
Med lang a? Nei, nei, nei.
Ifølge opprinnelig skandinavisk uttalelse er det nærmere Kraken.
Vi er vel ikke opprinnelig skandinavske, eller? Kraaken.
Det er et mystisk monster. Jeg kaller den hva jeg vil.
Pass på båten, se opp for tidevannnet. Ikke rør sandboksen min.
Denne fungerer ikke. Jeg er sikker på at den ikke peker på det du vil som mest.
Det gjør den vel. Du sitter på den.
- Unnskyld? - Flytt deg.
- Pass på båten... - Jeg kunne søkt inn på et sirkus.
Får jeg pusse dine sko, sir?
De er her.
Jeg kan ikke landstige på årtier.
Stoler du på at vi klarer det?
Jeg stoler på at dere ved hva som venter hvis dere misslykkes!
- Mot dypet! - Mot dypet!
Det er sant.
- Du snakket sant likevel. - Det gjør jeg ofte, alle blir overrasket.
Med god grunn!
Will!
Du er ok! Takk gode Gud! Jeg kom for å finne deg.
- Hvordan kom du hit? - Med skildpadder, kompis.
- Jeg bandt et par på føttene mine. - Det er ikke så enkelt som det virker?
- Men jeg skylder deg et takk, Jack. - Gjør du?
Etter du lurte meg ombord for å gjøre opp det du skylder Jones...
- Hva? - Hva?
- Jeg møtte min far igjen. - Vær så god.
- Alt du fortalte var en løgn. - Stort sett.
Som om du kjempet mot tidevannet, min kjære.
Hva gjør du?
Jeg skal drepe Jones.
Jeg kan ikke la deg gjøre det, William.
For hvis Jones dør, hvem skal da beordre bort udyret fra meg?
Nå, om du ville vært så vennlig.
Nøkkelen.
Jeg holder mitt løfte. Jeg skal befrie min far, håper du er her for å se det.
Jeg kan heller ikke la deg gjøre det. Jeg beklager virkelig.
Jeg visste at du skulle varme opp for meg...
Lord Beckett vil ha kistens innhold.
Hvis jeg overleverer det, får jeg mitt liv tilbake.
- Ambisjonenes mørke side. - Jeg tenkte det for redde løfter.
- Vokt kisten. - Nei!
Sikkert... Stopp! Man kan ikke behandles slik!
Fint!
Ta frem sverdene og stikk ihjel hverandre, det løser alt!
Jeg har fått nok av enbeinte pirater!
Hvordan ble det slik?
Will vil ha klisten for seg selv og Norrington vil ha den for å få hederen tilbake.
Jack tenker naturligvis på sitt eget skinn.
Men Turner vil ordne opp i noe uoppklart med sin far.
- Sørgelig. - Det er galt!
Kisten må være mer verdifullt enn en skinnende krone.
En stor fristelse.
Hvis vi var barmhjertige, avslutter vi deres begjær.
Nå holder det!
Varmen!
Med deres tilatelse, mr Turner.
Med deres tilatelse, mr Norrington.
Unnskyld at jeg dreper mannen som har ødelagt mitt liv.
Vær så god.
Tenk over dette litt, kommandør.
Hvem var det som etter å ha satt en ond sjørøver bak gitter, -
- syntes det var passende å slippe fri en sjørøver og ta kjæresten selv?
Så hvem sin feil er det egentlig, -
- at du sluttet som en rompimplande suput, som tar ordere av en sjørøver?
Nå holder det!
Beklager, mr Turner. Han har rett.
Dere fikser det, mine herrer.
Vi fikk den.
Heisann, min skjønne.
Kom!
- Sverd! - Sverd!
Jeg trenger deg. Følg stemmen min.
Til venstre. Nei, snu. Gå til høyere.
Nei, det er et tre.
Hold kjeft.
Okei.
La ham være, hvis du ikke kan bruke ham til å slå noen med.
- Vi klarer ikke å komme oss ut av denne. - Ikke hvis vi har kisten. Gå til båten.
- Du er gal. - Ikke vent på meg.
- Jeg foreslår at vi respekterer hans vilje. - Ja visst!
Ditt mot går til dundas.
Jeg tar kisten ut av dine dødskalde hender.
Her får du den.
Jeg trenger deg!
Sjørøvere.
Hva skjedde med kisten?
Norrington tok den, for å lokke dem bort fra oss.
- Du drar for hardt. - Du drar for lite.
- Hvor er kommandøren? - En ble hengende etter.
Må mine bønner være med han. Det får holde med sørging.
Den lyse siden er jo fortsatt at du kom tilbake fri og uten noen forfølgende.
Herregud.
Jeg tar meg av dette.
Hei, fisketryne!
Har du mistet noe?
Jeg fikk den.
Kom du for å forhandle, din slemme elendighet? Se hva jeg har.
Jeg har en boks, jeg har en boks, og gjett hva som finnes i den?
Nå holder det.
- Hardt styrbord. - Styrbord!
Sett fart!
Styrbord! Send hans kjære Perle tilbake i dypet.
Skyt!
Den er etter oss!
- La dem smake på treer kanonen. - Oppfattet, kaptein.
Ta min plass!
Vis oss hva du kan.
- De er langt unna. - Vi klarte det.
- Er vi raskere? - I motvind vinner den over oss, men -
- med medvind... - Vinner vi over dem.
- De er for langt borte! - Ta ned seilet! Vi avslutter jakten.
Gir vi opp?
De gir opp!
Min far er på det skipet.
Hvis vi drar fortere, klarer vi å ta dem. Vi burde svinge og kjempe.
Hvorfor kjempe når vi kan forhandle?
Det trenger ikke være mer enn en ordentlig triumf.
Hvor er det? Hvor er hjertet?
Vi kommer til å seile på revet!
Nei. Det er ikke et rev! Kom deg bort fra rellingen!
- Hva er det? - Kraken.
Lad kanonene!
Den angriper på styrbord. Jeg har sett det før.
Gjør kanonene klare, og vent på mitt signal!
Ta det rolig, gutter!
Klare!
- Vent, vent. - Vi har ventet nok.
- Will! - Skyt!
Den kommer fortsatt tilbake. Vi må komme oss bort fra skipet.
Det er ingen båter.
Åpne lukene og samle kruttet i nettet.
- Hva du enn gjør, ikke bom. - Så snart du er i sikkerhet.
Vi har nesten ikke mer krutt. Vi har bare seks tønner.
- Vi har for lite krutt. - Bland det med rom.
Dere hørte! Rommen også!
Feiging.
Ikke bra.
- Dra! - Dytt, som om dere blir betalt for det!
Kom! Jeg er her, kom hit og hjelp!
Skyt! Elizabeth, skyt!
- Drepte vi den? - Nei. Vi gjorde den bare sinna.
Dette er ikke over enda. Kaptein, ordere!
Overgi skipet. Vi går i båtene.
Jack, Perlen.
Det er bare ett skip.
Han har rett. Vi må komme i land.
- Det er et langt stykke dit. - Virkelig.
Vi må prøve.
Vi kan rømme når den drar ned Perlen.
Overgi skipet. Overgi skipet eller håpet.
Takk, Jack.
Dette er ikke over enda.
Du kom tilbake.
Jeg har allltid visst at du er en bra mann.
Løste tauet! Ingen tid å miste! Sett fart, Will!
Den er etter deg, ikke skipet, ikke oss heller.
Du forstår vel at dette er den eneste måten?
Jeg er ikke lei meg.
Sjørøvere.
Hvor er Jack?
Han ble igjen, slik at vi har en sjanse.
Sett fart!
Forbannet!
Løsne nå!
Ikke så dårlig.
Heisann, beistet.
Jack Sparrow, det du skylder meg er betalt.
Kapteinen følger med sitt skip.
Ikke engang Jack Sparrow kan lure djevelen.
Åpne kisten.
Jeg må se det!
Faen ta deg, Jack Sparrow!
- Vårt siste skip har returnert. - Noen informasjon om kisten?
Nei. Men et av skipene plukket opp en mann fra havet.
Han hadde disse.
Jeg tok meg friheten til å skrive mitt eget navn på dem.
Hvis du tenker å dra nytte av dem, må du ha noe å kjøpslå med. Jacks kompass?
Bedre.
Davy Jones hjerte.
Mot kulden og sorgen.
Det er synd. Jeg vet at du funderer over, -
- om du med hjelp av Perlen kunne ha fanget djevelen, og befriet din fars sjel.
Det spiller ingen rolle lenger.
Perlen er borte. Sammen med sin kaptein.
Verden virker allerde som et kjedeligere sted.
Han lurte oss alle til slutten.
Med hederen virker som å ha vunnet til slutt.
- For Jack Sparrow. - Det finnes ingen som kaptein Jack.
Han var en fin herre og lykkesøker.
Han var en bra mann.
Hvis det fantes noe kom kunne føre han tilbake...
- Elizabeth... - Skulle du gjøre det?
Hva er du...?
Hva er noen av dere klare til å gjøre?
Skulle dere seilet til verdens ende og lenger, -
- for å lete etter oppfunnede Jack og hans kjære Perle?
- Ja. - Ja.
Ja.
Okei da.
Hvis dere drar til farlige banker -
- ved jordens ende.
Trenger dere en kaptein, -
- som kjenner til disse vann.
Så si meg, hva har skjedd med mitt skip?
Oversettelse: Angefuhr www.divxnorway.com